-Jens? - Ja.
-Kom du vel hjem fredag? -Ja. Hvorfor?
Og Pia fra regnskap skulle samme vei?
Sånn er det. Jentene vet hvem de skal gå etter.
-Hvorfor ble hun ikke med meg? -Du kalles jo "Lille Niels".
-Du bommet. -Kan du ordne det for meg?
-Da skylder du meg en til. -Ja, da skylder jeg deg en til.
-Hva er det? -Kom ut hit.
For helvete, din latsekk.
Hva er det? Så tungt kan det da ikke være. Vi...
DRAPSAVDELINGEN
DEN SOM DREPER
-Hva har vi? -En ung partert kvinne i plastsekk.
Et vitne så en mann kjøre herfra veldig tidlig.
-Dekkavtrykk? -Ja, men de kan nok ikke brukes.
-Hvordan kom han inn? -Han gikk herfra og ned hit.
Ta noen bilder av tilskuerne.
Etter å ha passert vaktene kunne han gå uforstyrret.
Han gikk ned her og opp på rampen der.
-Liket ble funnet her. -Av vitnet?
Han sitter her. Det er etterforskningsleder Katrine Ries.
-Hva så du? -En fyr i en svart hettegenser.
Med hetten på hodet og en baseballcaps.
-Alder? -30-40. Jeg så ikke ansiktet.
-Så du bilmerket? -Den var svart.
-Dyr? Billig? -Dyr. En man trekker fra i skatt.
Hvilket inntrykk gjorde han på deg? Virket han nervøs eller panisk?
Han gikk bare inn i bilen og kjørte bort.
-Hvor ofte bommer du? -Veldig sjelden.
Hadde jeg truffet ovnen, hadde dere aldri funnet liket.
Takk skal du ha.
Kanskje det er et paroppgjør hvor hun utløste noe i ham.
-Ja, kanskje. -Det er statistisk sannsynlig.
Er den til meg? Takk.
-Du, det med parteringen... -Det sier vi ikke til pressen.
-Vi vil ikke ha dem her. -Og fordi...
De pårørende vil heller høre det fra oss enn lese det i avisa.
-Hvor lang tid siden? -Det er minst ei uke siden drapet.
-Ingen tegn på seksuelt overgrep? -Nei.
Offeret har blitt kvalt og partert rett etterpå med en elektrisk sag.
Kroppsdelene ser ut til å ha vært presset sammen, kanskje gjemt bort.
Ansiktet er slått i tu av en stump gjenstand, så glem tannlegekort.
-Enn ringer og smykker? -Fjernet.
Gjerningsmannen har fjernet hud fra ankelen og skuldra.
Kanskje for å fjerne noen kjennetegn.
-Molbeck, noen mulige ofre? -Nei.
-Det må være noen. -En 32-årig mann er savnet.
En 55-årig evneveik kvinne på 110 kilo.
-Og en 20-årig Maria. -Hva med henne?
-Asiat. -Ok.
Parteringen har skjedd rolig og veloverveid med stø hender.
Bein, mellomgulv, torso, armer. Nøyaktig 38 cm hver.
-DNA eller fibre? -Lyse ullfibre, grå fibre.
De har blitt sendt videre.
Vi har ikke skyggen av ID. Sier liket oss noe?
Tannsettet er ubrukelig, men det er mange dårlige fyllinger.
-Og? -De er nok ikke laget i Danmark.
Hennes trekk ser litt kaukasiske ut.
-Trolig russer, iallfall østeuropeer. -Takk, Mia.
-Det er vel ikke en kjæreste? -Absolutt ikke.
-Hvordan kan han være så rolig? -Bra spørsmål.
Det finnes tre klassiske typer krigssoldater.
De som aldri lærer å drepe da de ikke har det i seg.
De som lærer det gjennom grundig trening.
Så har du den siste, sjeldne typen : De iskalde.
De plaffer ned folk uten å blunke.
-Og det er vår mann? -Det tror jeg.
All tiden han bruker på liket... Vi vil se mer til ham.
-Skal vi ta en øl? -Jeg skal hente gutten min.
God jakt.
-Ha en fin kveld. -I like måte.
Det er fidusbamsen. Frederik ble skadet på banen i dag.
Jeg ville sparke den bort, så satte jeg den rett i hjørnet.
-Keeperen var helt overrasket. -Kanskje du har en heldig dag.
Får jeg by på en drink. En Filur?
-Hva blir det neste? -En Filur høres bra ut.
Skal du ikke ha en Brannbil eller en Galliano hot shot også?
-Har vi møttes før? -Tvilsomt.
-Er du fra politiet? -Nei.
Du er advokat. Du fikk frikjent innvandrerfyren i Ballerup.
-Bra husket. -Bra jobbet.
-Simon. -Kathrine.
-Hva drikker du? -To øl, takk.
Jeg aner ikke hva jeg skal gjøre. Jeg hadde gjort alt jeg kunne.
Likevel sa magefølelsen min at han ikke gjorde det.
-Da trengs håndfaste bevis. -Jeg brukte et halvår av fritida mi.
Det tror jeg på.
-Jeg må gå hjem nå, så... -Ok.
-Hva tenker du på? -Ingenting.
-Badet er der ute. -Ok.
-Gjestene mine overnatter ikke. -Det blir kona og dattera glad for.
Ok. Ja ha. Spennende.
-Vi kan vel presse inn en bonusrunde? -Du må være utsultet.
-Jeg er jo gift. -Stakkars deg.
-Skal du ikke ha noen møbler? -Mamma og jeg må dele de gamle først.
Om tre måneder flytter jeg til en leilighet.
Ditt rom og mitt rom flytter med, alt blir som før.
-Hvordan har mamma det? -Jeg vil ikke sladre om kjæresten.
-Spør henne selv. -Jeg spurte om hun er ok.
Jeg tror hun er sammen med Pelle fra skolen.
-Det må hun kunne gjøre bedre. -Enig.
-Skal vi dra? -Ja.
-Jeg henter deg på onsdag. -Det ville være bra.
Pelle?
-Noe nytt, Molbeck? -Ingenting.
-Østeuropeisk ungjente. Prostitusjon? -Vi har prøvd.
Greit. Hva da?
-Forretningskvinne. -Kjøp ei kone.
Au pair.
De reiser mye fram og tilbake.
Det er fire-fem byråer i Danmark.
La oss se om en familie har mistet au pairen litt for fort.
Molbeck. Finn ut om noen jenter er savnet fra au pair-byråene.
Vi vil avhøre Cecilie Langkilde. Til stede er-
-rettspsykiater Schaeffer og politiinspektør Jensen.
-Hvor lenge har Beate bodd hos dere? -I åtte måneder.
-Når så du henne sist? -Ved 16-tida forrige fredag.
-Vi hadde en liten diskusjon. -Om hva?
Hun syntes at en ukentlig klut over bordet var nok rengjøring.
-Gikk hun i sinne? -Ja. Hun dro hjem til Ukraina.
-Er det henne? -Ja.
Hun har fått laget en snål østeuropeisk hårfarging siden.
Hun har en tatovering på høyre ankel.
-Har det skjedd noe? -Ja.
Rettspsykiater Thomas Schaeffer.
-Hei. Margrethe. -Thomas.
-Sett deg ned. -Takk.
Margrethe, jeg må fortelle deg at Beate er funnet død.
Å nei...
Nei!
Hun har blitt drept.
Det skjedde forrige fredag. Hun ble kvalt.
Et glass vann?
Jeg må stille deg noen spørsmål. Traff du og Beate ofte hverandre?
Vi gikk ut på byen iblant.
-Hvor gikk dere ut? -McGraths, Streckers, Hard Rock Cafe.
Alltid i sentrum?
-Hadde hun en kjæreste eller venn? -Det tror jeg ikke, ikke for tida.
-Så du henne forrige fredag? -Nei.
Nei, jeg snakket med henne torsdag kveld.
-Hva snakket dere om? -Hun savnet familien sin.
Beate har stukket av uten noe sted å være.
Det går noen dager før hun kan reise.
Han møter henne her omkring rådhusplassen.
Enten de har en avtale eller ei, får han lokket henne inn i bilen.
Ullfibrene er fra offerets nakke. De kommer trolig fra et bilsete.
-Der tar han hansker på. -Ja. Ingen DNA eller fingeravtrykk.
Han kveler dem i bilen, parterer dem og legger delene i sekker.
De grå fibrene kommer fra sekken, som har ligget i en veske.
Uka etter dumper han liket ved søppelforbrenningen.
Når han er sikker på at eventuelle vitner har glemt alt.
Er det alt dere har?
De møtes i sentrum. Er han fra byen?
-Det kunne han godt være. -Nei. Han bor i forstaden.
Drar til byen, dreper, drar hjem. Dumper, hjem igjen.
-Hvordan er hans vanlige liv? -Normalt.
Men bilen er dyr. Enten han har leid eller kjøpt den, så er den dyr.
Det skal se godt ut. Han møter ofrene etter jobb, han har fast jobb.
Venner. Kanskje familie.
Som alle sosiopater er han god til å pynte overflaten.
-Hvorfor gjør han det? -Ja, det er det. Hvorfor?
Skjærer dem i 20 deler. Han tenner på allmakt.
Det er ikke selve drapet, men å planlegge og utføre det.
-Flere drap? -Nei. Han gjorde begynnerfeil.
Det verste er vitnet på søppelforbrenningen.
-Hør... Hva er neste trekk? -Vi må sjekke barene.
-Jeg gjør det. -Det får dere ikke noe ut av.
-Hva med Ukraina? -Det er tatt kontakt og...
-Det er òg bortkastet tid. -Bare skriv ned navn og adresse.
På gjerningsmannen. Legg det i dueslaget før du går.
Så slipper vi andre å gjøre vanlig, tåpelig politiarbeid.
Sjekk Ukraina. For søren, da.
Jeg sjekker mobilen hennes. Du gjennomgår alle tingene.
Hun har snakket mye i mobilen. Finner du noe?
Ei vanlig, ung jente. Romantisk anlagt.
Et lett offer. Nesten for lett for vår ambisiøse venn.
-Det er Katrine. - Det er Simon. Takk for sist.
-I like måte. -Jeg skal trene etter jobben.
-Vil du bli med? -Treningssentre er ikke meg.
Hvem sier noe om treningssenter?
-Ikke se ned. -Jeg må se hvor jeg setter foten.
Opp med hodet. Du skal opp til denne.
-Sånn. -Ja. Kult, hva?
Når har du fått viklet tauene våre sammen.
Pokker. Hva nå? Hva gjør jeg nå, Simon?
-Hva gjør du? -Hold denne. Stille og rolig.
Hallo! Sett på tauet igjen!
Hva gjør du? Sett på tauet igjen!
Hei! Hør etter!
Sånn. Kjempebra.
Bedre enn treningssenteret, hva?
-Du kunne ha brukket ryggen. -Skulle jeg la deg henge?
Det er som å gå opp til den vakreste dama i baren. Det kan gi bonus.
-Smisker. -Skal jeg stoppe?
Hva er dette?
-Skulle vi ikke gå stille med det? -Jo.
Hvem har dritt seg så loddrett ut?
Alle spekulasjonene om psyko-ditt og datt. Kjenner du til det, Thomas?
-Jeg? -Hvem ellers?
-Bisgaard! -Noen må han ha fått det fra!
Ja, hvem ga opplysningene? Ikke nødvendigvis politiet.
Jeg prøver å få fatt i journalisten.
-Nå må du gi deg. -Hva mener du?
Thomas ville aldri lekke til pressen. Han sier knapt nok noe til oss.
-Sier du det? -Han har reddet oss gang på gang.
-Du ender med å skremme ham bort. -Jeg skulle se om det var ham.
Han er så fjern, så jeg må presse ham litt. Det fikk ham da til å tenke.
Jeg er glad det ikke er dere.
Iblant går du over streken, Bisgaard.
Søren Mogensen? Det gjør ikke noe.
-Thomas Schaeffer. Vi går inn her. -Ok.
-Har dere fanget ham? -Dessverre.
Så dere er på bar bunn?
Før du fortsetter intervjuet, vil jeg høre hvor du har dette fra.
PARTERT OFFER RYSTER POLITIET
Dessverre. Kildebeskyttelse. Så de vil sladre igjen.
-Kan jeg ta den? -Ja.
Det er Thomas. Ja, hei.
Er det sant? Det er gode nyheter.
Kan jeg få ringe tilbake senere? Takk. Ha det. Unnskyld.
Hvem var det?
Dette er en god historie for dere. Det selger.
Du får vite det først hvis vi finner flere lik eller fanger morderen.
Ups. Bare se, ikke røre.
Det ble ringt inn til resepsjonen i gar morges.
"Anonym politi har tips til mordsak. Partert lik. Undersøk nærmere."
Tusen takk for det. Jeg følger deg ut.
-Hva var telefonanropet i stad? -Gode nyheter.
-Jeg har solgt huset mitt. -Å, gratulerer.
Daniel, følger du Søren ut?
Takk for at du kom. Pass på deg selv.
Molbeck, jeg trenger noen telefonnummer.
De mottar 50 anrop i timen. Hvis nyheten er lagt inn 9.30,-
-må den ha blitt ringt inn mellom 3.30 og 6.30.
Stopp! 0603. Noen anrop til Beates mobil kunne ikke spores.
-Mobil med kontantkort. -24 80 21 18.
Det er ham. Morderen har ringt til avisa.
-Lov meg at den ikke bryter sammen. -Den finner tre sendemaster.
Så trianguleres anropet. Katrine må prate i 45 sekunder.
-Har det blitt testet? -Ja.
Det er en betaversjon.
-Hva nå? -Det er ok. Vi ringer igjen i morgen.
-Hvorfor vil han snakke i morgen? -Eddie Lavage.
En amerikaner som i 1998 ga politiet opplysninger om en sak.
De for forvirret rundt inntil de oppdaget at Eddie var morderen.
Paul Johnson, våpenekspert, undersøkte kulene i tre snikmord-
-som han selv begikk.
Erhard Elmich starter en støttegruppe for tre drepte menn i Køln.
Det er en daglig mediebegivenhet inntil han selv tilstår drapene.
Typisk post forbrytelse-oppførsel hos mordere med stort kontrollbehov.
De vil påvirke etterforskningen med falske spor og besøk på åstedet.
-Vi må registrere alle vitner? -Ja. Navn og bilde.
Thomas? Du har besøk.
-Hei. -Hei.
Det er kjekt å lese gjennom det selv først.
Vi bør ikke skrive under før vi er ute i huset med megleren.
-Vil du ha kaffe? -Nei takk.
-Går det bra ellers? -Det går greit.
Er alt som det pleier?
-Har Johan fortalt om Pelle? -Han nevnte det bare.
-Du trenger ikke å snakke om det. -Det er ikke så mye å snakke om.
Det var ikke akkurat det jeg hadde håpet på, så...
Vi må snakke om tingene som vi ikke har delt ennå.
Jeg er fortsatt veldig glad i spisebordet.
Ta det du vil ha. Ikke noe av det er livsnødvendig for meg.
Det er bra at Johan virker så glad.
Er det noe galt?
Jeg kan ikke få tingene til å fungere nå.
Det er noe man må igjennom, og så blir det bra igjen.
Jeg var egentlig bare glad for det jeg hadde.
Jeg har hatt en drittdag. Vi ses der borte.
Thomas..?
Jeg ville bare si at tidligere i dag så...
...gikk jeg kanskje litt over streken.
Det er ikke fordi jeg ikke stoler på deg. Jeg stoler helt på alle her.
Ellers ville jeg ikke være her. Du er den jeg kjenner minst.
Og jeg må innrømme at metodene dine...
-Metodene dine... Hører du etter? -Nei, unnskyld.
-Skilsmissen min fyller mye. -Skal du skilles?
-Sånt er jo noe dritt, det... -Ja.
Jeg er glad vi fikk renset lufta. Opp med motet. Vi ses i morgen.
-Vær så god. -Takk.
Hallo? Jorda kaller.
Jeg holder på å bli veldig glad i deg.
Kanskje litt for glad til at dette er en god idé.
-Hvordan da? -Du er gift, Simon.
-Jeg har dårlig samvittighet. -Glem det.
-Det har jeg. -Det er for sent.
Kona mi og jeg gikk fra hverandre mandag.
Det handler ikke om deg. Det har vært på vei lenge.
Veldig lenge. Ok?
Ok.
Den du ringer er ikke tilgjengelig for øyeblikket.
-Han tar den selvsagt ikke. -Prøv igjen.
Vi er gjennom.
- Hallo? -Hei, det er Lise Hansen fra Tele 2.
Du har et kontantkort hos oss.
Vi har et veldig bra tilbud som vi vil fortelle litt om.
-Ikke bryt sammen. -Vi er glade for kontantkortkundene.
Vi har en ny abonnementsordning.
-Vi vil gi kundene en gratis... -Det er her på politistasjonen.
-Virker det, da? -Den må ha sporet hennes mobil.
Det jeg vil fortelle om...
FORTSETT Å SNAKKE
...et veldig attraktivt tilbud med enormt mange fordeler.
Nå sporer dens hans mobil.
- Hallo? -Hallo.
- Hils Thomas fra meg. -Unnskyld.
Trenger du hjelp, Thomas? Du har ikke imponert meg.
-Jeg er Lise Hansen fra Tele 2. - Dere vil vite hvor, hvem, hvorfor.
Jeg sier dere hvorfor. Bare fordi jeg kan.
Resten kan dere lure på. Kun jeg hørte skrikene hennes.
Fem sekunder.
Dette er siste gang dere hører fra meg.
-Hva skjedde? -Vi sporet din mobil i stedet.
Vi var så nærme.
-Jeg prøver igjen. -Det hjelper ikke.
Kan vi høre det vi har?
Hallo? Hils Thomas fra meg.
-Hvordan kjenner han deg? -Han gjetter nok.
Trenger du hjelp, Thomas? Du har ikke imponert meg.
Stopp. Spol tilbake.
- Du har ikke imponert meg. -Der, i bakgrunnen.
- Du har ikke imponert meg. -En bil.
-Det høres ut som en P-kjeller. - Du har ikke imponert meg.
Der!
-Rart at den skulle spore din mobil. -Han er modig.
-Kanskje ser vi ikke mer til ham. -Han sa at vi ikke hører mer fra ham.
Kanskje sa han det, ja.
Jeg er drevet av allmakts følelse. Jeg tenner på å manipulere og styre.
Jeg erter politiet. Har jeg mistet selvtilliten?
-Nei. -Nå er det nesten for lett.
Jeg kan godt slippe unna med en til.
Jeg håper jeg tar feil.
Hvem var fyren du snakket med i går?
-En jeg treffer iblant. -Hva slags type er det?
Han er... Han er sjarmerende.
Han er veldig annerledes enn de jeg kjenner. Vi har det kjempemoro.
-Han er gift. -Oi.
-Hva skal det bety? -La meg gjette.
Han har sagt at det ikke går bra mellom han og kona.
Han skal skilles, men han skal bare...
-Er du sjalu? -Veldig. Men jeg jobber med det.
Hør, jeg er glad. Jeg har endelig funnet en som gjør meg glad.
-Vær glad på mine vegne også. -La oss håpe hans familie er det òg.
På Gertruds bursdag var det skattejakt, og vi var to lag.
Det var en diger lekeplass, og plutselig fant jeg alt godteriet.
-Jeg ropte: Jeg fant godteriet! -Seiersviljen har hun fra meg.
Lise klikket skikkelig. Dårlig taper.
-Hun må lære å løpe fortere. -Nemlig.
-Jeg må stikke. -Det er helt greit.
Skal vi gå ut og spise i morgen? Stephan kan passe Mathilde.
-Ja, ja. Bare vinn saken. -Ja.
-Vi ses. -Ha det.
-Hei, Lone. -Hei, Nikolaj.
-Skal jeg sitte her? -Ja, selvfølgelig.
-Så godt å se deg i virkeligheten. -I like måte.
-Drikke? Kan jeg få by på noe? -Jeg drikker rødvin.
-Skal vi? -Ja.
Hun prøver å gjøre det godt igjen, og så sitter det en festmusiker-
-og klimprer i vei på keyboardet sitt.
Hun går opp til ham, og han klimprer i vei.
-Kan jeg gå og hente noe her? -Ja, selvfølgelig.
Hun går opp til musikeren og bestiller en bursdag sang-
-som hun vil synge til bursdagsbarnet, Elsebeth.
Så legger de til noen funky trommer.
Så begynner hun med: "Gratulerer med dagen"
"Gratulerer... så kommer det...
...kjære Elisabeth...
Så morsomt.
Faktisk minner det meg om-
-da besteforeldrene mine holdt sølvbryllup,-
-da hadde en fått laget en sånn kjøpesang, og så...
Nei! Nei!
-Det er Kathrine. -Vi har et til.
Vi har et nytt partert lik. Thomas er også på vei.
Jeg kommer med en gang.
Hun ble dumpet i en butikkcontainer.
-Hvem er hun? -Venninna er her.
-Hvem fant henne? -Du vil ikke tro det.
-Søren. -Hei.
-God dag. -Hei.
-Hvordan fant du henne? -Det lå en ny beskjed i morges.
Jeg skulle dra til en viss container. Jeg trodde det var fullt av politi.
-Så rotet du litt rundt? -Jeg fant en søppelsekk med kjøtt.
-Eller det var det jo ikke... -Får jeg låne Thomas litt?
Uansett vil dette komme ut i pressen.
Det er ikke det. Molbeck sa at gjerningsmannen gjenkjente deg.
Alle kan Google seg fram til det.
-Du har lisens, ikke sant? -Hva er dette?
Normalt bevæpner vi ikke folk som deg, men det er det sikreste.
-Jeg er mer i fare med den enn uten. -Kanskje, det er ikke opp til deg.
-Kvitter for den før du går. -Ja.
Hvis du tar den med i senga, ville jeg sikre den.
Og ikke noe fiksfakseri. Det er statens eiendom.
Offeret er Lone Engelbrecht, 37 år, ekstern lektor i tysk.
-Hva med privatlivet? -Singel. Korte forhold.
-Ensom? Glad? -Venninna beskrev henne som desperat.
-Hvem etterlyste henne? -Venninna.
-Hun kom ikke hjem fra ferie. -En som ikke meldes savnet straks.
Han forfiner metoden. Han vil heller gi oss liket selv enn å bli sett.
Utførelse? Det er samme mann. Kirurgisk presisjon.
-Ingen tegn på seksuelt overgrep? -Nei.
-Hva får han ut av det? -Han tester hva han slipper unna med.
Har du ikke tenkt på hva du vil gjøre hvis du gjør noe ondskapsfullt?
Det er det samme, bare mye verre. Han her vil gjøre det skikkelig.
Han er likeglad med ofrene. De er søppel.
De er veldig ulike. Hun er høyrisikooffer.
Alene, utenlandsk, ingen venner.
Hun er velutdannet, solid, høytlønnet.
Hun var begeistret for en nettflørt.
Det kan være ham. Så har han funnet ut at hun skulle reise.
-Jeg sjekker PC-en hennes. -Supert.
-Hei! Hvorfor er du ikke på jobb? -Jeg vil ta en dusj før møtet.
-Hva gjør du her? -En dusj?
De ringte fra skolen. Mathilde har spydd.
-Hva slags veske er det? -Bare noe verktøy.
-Får jeg se? -Nei.
-Hvorfor ikke? -Det får du bare ikke.
Kom igjen, la meg se. For noe tull.
Hør. Du har virkelig ikke lyst til å se ned i vesken.
-La meg se. -Hvilken dag er det torsdag?
-Jeg vet ikke. -Det er 14 år siden vi møttes.
-Jeg ble helt nervøs, for søren. -Gratulerer.
-Så vakker. -Den er ikke pakket inn.
Så flott den er. Unnskyld, kjære. Takk.
Hvorfor må det alltid være så mørkt her nede?
Jeg går opp til Mathilde.
Jeg har ikke mer.
Hun brukte singlesforum.dk, men profilen har blitt slettet.
-Hva har vi her, da? -Hva er det?
Kom og se, Katrine. Hun har lagret alle hans e-poster på harddisken.
-Perfekt! -Vil vi ha en kopi av det?
-Har han oppdiktet alt dette? -Ja da.
-Sangskrivingen og den syke søstera. -Når Lone forteller om si syke mor.
Dette uttrykket opptrer tre ganger. "Glimrende."
Stavefeilene er juks. Han har tatt stavekontroll.
Vi kan søke ord stavekontrollen ikke finner.
Merkelige ordsammensetninger, uttrykk...
Her er en. Han kaller henne "absolutt helt fantastisk".
Bra, det er sånne ting.
"Du er en blendende eksplosjon i kosmos bak øyelokkene."
Han har god fantasi. Det er en adresse her.
"Prøv Sundkrogsgate 34. De har byens beste."
-"Hils fra meg, så får du rabatt." -Hva snakker du om?
Vi mangler hennes e-poster til ham. En vinbutikk ved Nordhavnen.
Stopp bilen. Kjør inn til siden.
-Det er noe som ikke stemmer. -Hva?
Han har brukt måneder på å skape en falsk identitet, falske stavefeil.
Hvorfor skulle han gi oss en adresse?
Hva vet han? At vi har funnet liket og trolig identifisert henne.
-Hva vet han ikke? -Om vi har tilgang til hans e-poster.
Han skriver en adresse hvor han kan sjekke om vi kommer.
Skulle jeg holde øye med noen her, ville det være der oppe fra.
Hallo?
Katrine?
Det var sikkert bare duene.
-Hvordan..? Takk. -La oss gå ned.
Vinhandleren ante ikke hva jeg snakket om.
Dette er bare et tilfeldig sted. Det betyr ikke en dritt.
Det skurrer litt.
-Kom ikke du òg inn her? -Jo, men da var den åpen.
Hei. En ginger ale, takk.
Takk.
-Å, dritt. -Jeg ordner det.
-Vær så god. -Takk.
-Opp i veska? -Ja takk. Takk for det.
-Den er ledig, hvis du vil. -Er det ok? Takk.
-Jobber du i KL Forsikring? -Ja.
Kjenner du en Mette Honoré?
-Vi satt til bords sammen på en fest. -Så morsomt.
-Hun er veldig hyggelig. -Ja.
-Sebastian. -Signe.
-Du jobber ikke i KL, vel? -Nei, nei.
Hva gjør du, da?
Jeg inn i bilen igjen, prøver å starte den, men den er helt død.
Bilen må på verksted, og møtet går i vasken. For en start på dagen.
-Hva skal du i kveld? -Ikke noe spesielt.
Jeg må nok fortelle deg at jeg går etter jenter.
-Ok. -Ja...
-Jeg ville høre om du vil ha skyss. -Å ja...
Men det var da hyggelig å høre.
Hvis du skal den veien likevel, så vil jeg gjerne.
-Vær så god. -Takk.
-Sånn. -Takk.
-Signe? -Hei, Nete!
Godt å se deg. Det er Sebastian.
Hei. Nete.
Hva har vi her? Nei, så søt.
-Enn Lee? -Jeg skal se ham i morgen.
-Ring meg, så blir jeg med. -Ja, gjerne.
Hva pokker? Han skulle da gi meg skyss.
-Er det ikke noen busser? -Jeg tror de streiker.
-Jeg gir deg skyss til byen. -Fantastisk. Du er topp.
-Sebastian. -Pede.
Hun sikkert en gave får som hun har ønsket seg i år...
-Takk. -Du er så lekker, lekker...
-Hvor gammel blir du, da? -27.
-Igjen. -Ja, ja.
-Et kamera. Til meg, ikke Krimtek? -Det er et råbra kamera.
-Det er Sony. -Det er Molbecks idé.
-Takk. -Du blir råglad for det.
Jeg klarer ikke å åpne det. Det er for teknisk for meg.
-Hun har ti kameraer. -Det er Bluetooth med.
-Ikke helt drømmegaven? -Det er et fint kamera.
-La oss innvie det med et bilde. -Ja.
Les chicas. Så sier dere "lekker".
-Se her. -Du er virkelig lekker.
-Gjør din nye flørt det ved deg? -Jeg tror han er mer enn det.
Var han i bakgrunnen da jeg ringte til deg forleden morgen?
Så han overnatter.
-Får jeg ikke snart møte ham? -Jo.
-Han kommer faktisk her. -Det er ikke sant.
-Bra du kom. Det er her jeg jobber. -Det er stort.
-Kom inn. -Det ser godt ut.
-God dag. Simon. -Hvem pokker er du?
Det er min... Det er Simon.
-Ja, ok. Velkommen. -Takk.
Ja... Hør, alle sammen!
Ti minutter til, så går vi i gang igjen.
Der gikk dere rett på, hva?
Skulle tro noen av dere var klokere enn det. Jeg må gå.
Rydd opp etter dere. Jeg vil ikke se rotet i morgen.
-Det er sjefen min. -Hyggelig type, hva?
-Molbeck, også politiinspektør. -Stig.
-Mia fra Krimtek. -Fødselsdagsbarnet.
-Hun blir 27 i dag. -Akkurat mitt gjett.
-Jeg har hørt mye om deg. -I like måte.
-Og Thomas, rettspsykiater. -Thomas?
-Simon. -Thomas.
Da er det kanskje deg som jobber med fyren med sagen?
Ja, det er det, faktisk.
-Hvordan er han, da? -Han med sagen?
Tja, en kontrollfiksert sosiopat med storhetsvanvidd.
-Satt han skjevt på potta? -Han tisset iallfall lenge i senga.
Utadtil er han normal, men med trang til å leve ut sine snåle fantasier.
Han har nok hatt en dominerende mor som gjør at han hater kvinner.
-Mange detaljer. Dere tar ham snart? -Det kommer.
-Skål. -Ja, skål.
Hadde jeg visst at det var bursdag, hadde jeg tatt med blomster.
-Jeg er også med på gaven. -Takk.
Skal vi ta et bilde til? Med Mia i midten.
-Katrine, har du litt tid? -Ja, selvsagt.
-Kan vi gå inn på møterommet? -Det kan vi godt.
-Hva er det? -Han der Simon...
-Hvor lenge har du kjent ham? -Hvorfor?
-Ringer han og SMS-er deg mye? -Ja.
-Tar han med deg på eventyrlige ting? -Hva går dette ut på?
Jeg la merke til noen ting ved festen. Kanskje du òg så det.
Han bryter intimsfæren til folk han ikke kjenner. Han ble straks sentrum.
-Det heter å være utadvendt. -Eller en avvikende personlighet.
-Kaller du kjæresten min forstyrret? -Jeg ber deg passe på deg selv.
Vi har et lik til. På en rasteplass.
Det er en ung mann. Og vi har et vitne her nå.
Det er etterforskningsleder Katrine Ries og Thomas Schaeffer.
-Jesper. -Thomas.
-Fortell oss hva du så. -Jeg så ikke så mye.
Jeg så en fyr ved bussholdeplassen. En svart Audi stopper.
Jeg trodde de gjorde en handel. Så hopper han inn og kjører med.
-Var det helt sikkert en svart Audi? -Ja da. Den nye A4.
Jeg ser på bil, så jeg kjenner modellen.
-Så du sjåføren? -Nei. Det var en mann i dress.
-Så han deg? -Jeg tror ikke det.
-Var det andre vitner? -Ikke en sjel.
-Slett ingen? -Hunden min.
Derfor finner vi liket så fort. Uten vitner, hvorfor oppbevare liket?
-Hvorfor er det en mann? -Det interessante er hvor.
Her møter han Beate og dumper henne her.
Han møter Lone her eller her. Vi finner henne her.
Nå møtes de her. Vi finner ham her.
Tilfeldig møte, tilfeldig kjønn, tilfeldig offer. Det er plan B.
-Hva er plan A? -Hans vanlige metode, som feilet.
Han må ha kjørt herfra og hit i går mellom kl. 18-19.
-Hva kjørte han i? -En svart Audi.
Vi sporer det, men det er mange svarte Audier.
Folk må sjekke dette området. Kaféer, barer, overvåkningskameraer.
Han var her i går mellom 18-19.
-Hvor mange folk? -20.
-Ok. Jeg får se hva jeg kan gjøre. -Der røyk den middagsavtalen.
-Har du gjort lekser? -Nei.
-Hallo? -Hei, pappa.
-Hvorfor ikke? -Jeg gidder ikke.
-Hva gjør dere? -Vi hygger oss.
-Jeg vil òg ha et sånt armbånd. -Faren din har overraskende god smak.
Det var vanskelig å skaffe.
Jeg fornemmer litt kvinnelig veiledning. Din sekretær, kanskje?
-Far, du må se min til diskofesten. -Kjolen? Må det være nå?
-Ja, nå. -Hun ble veldig glad.
Simon? Ja, ja.
-Hallo? -Er det Simons telefon?
Ja, det er det. Hvem snakker jeg med? Hallo?
Simon?
-En ny svart Audi ca. kl. 18. -Den der?
En smykkehandler har satt det opp ulovlig.
-Når kjører den igjen? -Snart.
Det interessante skjer ett minutt før han drar.
Flott dame kommer. Fine støvletter.
Går inn i bilen. Nei, hun møter en venninne.
Hun hilser på ham.
Så kjører han. Det er ham og vårt offer. Hvor er det?
Kafé Saint Michel. Bartenderen er blank.
-To vitner har sett ham. -Sjekk alle kortbetalinger.
Går klokka der rett? Pokker!
Hallo? Unnskyld at jeg kommer for sent.
Har ikke megleren kommet?
Det er henne. Thomas Schaffer. Ja, god dag.
Å, for svarte. Ok.
Jo... Vent litt. -Hun må avlyse. Kan du på mandag?
-Ja, det er vel greit. -Ok? -Det kan vi godt si.
Det er jo ikke din feil. Det er greit. Ha det.
-Har du spist? -Nei.
-Hva med et farvelmåltid? -Skal du ikke jobbe?
-Jeg trenger en frikveld. -Ok.
-Det er liksom i gamle dager. -Ja.
Han ville droppe klassefesten for å nå fotballkampen sin.
-Det var ikke populært hos jentene. -Prøv dette.
-Mm. -Mm.
-Ringer det en klokke? -Burde det det?
-Husker du det ikke? -Nei. Hva er det?
-På studenthjemmet? -Da jeg ble med på foredraget?
Nei, da vi hadde vært på Møn.
Da må det var avokado til forrett hvis det skal være rett.
-Vips. -Sånn.
Jeg husker jo alt. Bortsett fra å kjøpe nok vin.
-Vi har portvinen fra sausen. -Fint.
Det er gammeldags, men godt.
Sitt ned.
Hvorfor gjorde vi ikke sånn oftere?
Jeg tror vi glemte det.
-Jeg glemte vinen. -La meg.
Nei, jeg er verten i kveld.
Tror du at dette er en..?
-Jeg snakket med kona di. -Ja.
-Jeg trodde det var slutt. -Det er det.
Jeg skulle hente noen møbler. Jeg tok av jakka.
Jeg flyttet et skap, og så ringte mobilen. Så tok hun den.
Jeg er så lei for at du ble rotet inn i dette.
Det er bare så hardt. Dattera mi er hele tida lei seg.
Unnskyld. Selvfølgelig.
Vet du hva jeg har mest lyst til nå? At vi to drar av gårde.
-Bare en tur i morgen. -Jeg kan bli kalt inn på jobb.
-Ja... -Men det vil jeg veldig gjerne.
Kom her.
Er du klar? En har brukt kort på kaféen ved sekstida.
Hei. Signe Mølgaard? Stig Molbeck, politiinspektør.
-Det er Thomas Schaeffer. -Hei.
Dere ville snakke om bruken av mitt bankkort i forgårs?
Bli med her. Mia? Møtte du en som tilbød deg skyss?
Hei!
-Du ser godt ut. -Hva skal vi?
-Det er en overraskelse. -Jaså.
Skal jeg ta den? Du skal ikke ha noe?
-Slå av mobilen nå. -Ok. Slukket.
Nei.
-Nei. -Sikker? Det er vrient med hjelmen.
Ja, men nei.
Bare si hvis noe minner om ham eller noe.
Han er helt klart yngre enn ham.
-Nei, men det er noe med håret. -Hvordan?
Samme høye tinninger. Men det er ikke ham.
Nei, han var stiligere. Pen i det.
-Kan du være mer detaljert? -Han hadde dress på.
Ok...
-Kan jeg få vann eller kaffe? -Bli med meg.
Jeg gleder meg.
-Hvor lenge har du hatt bilen? -Noen måneder. Den er helt ny.
Jeg gleder meg til å komme av sted.
Vi får en absolutt helt fantastisk dag.
Den minste kategorien plaffer ned folk uten å blunke.
-Var det en svart Audi? -Ja. Den nye A4.
-Ofrene er søppel. -Hils Thomas fra meg.
Utadtil er han normal, men med trang til å leve ut sine snåle fantasier.
Han kveler dem i bilen, parterer dem og legger delene i sekker.
-Vi trenger et presist signalement. -Ja, selvfølgelig.
Det verste er at jeg vet vi har møtt ham.
-Sykt at jeg var på vei inn bilen... -Ja, det er det.
-Hun kan ikke huske det. -Bra du ikke satte deg inn i bilen.
Utrolig, mann.
-Signe? -Det er ham.
Jeg må inn og hente et par ting.
-Handler det om overraskelsen? -Det kan en si.
-Er det greit? -Ja, ja.
-Få høre. -Hun tar den ikke.
-Ingen vet noe? -De skulle på en tur i dag.
En tur. Topp! Har vi sporet mobilen? Nei.
Hva med bilene? Ingenting.
Hans familie? La meg vite det når vi har noe.
-Katrines naboer? -Ikke noe.
Utrolig! Ingen har en dritt. Vi gjør sånn.
Vi gjør det sånn. Vi stopper samtlige svarte Audier.
Ok? Sett i gang.
-Det tar bare et øyeblikk. -Greit.
Molbeck! De er på Glentevei 12.
-Vet du om Munkebo kro? -Ikke umiddelbart.
-Da er det nok ikke dit. -Hva?
Da er det nok ikke dit vi skal.
-Hva gjør du? -Jeg henter noe fra veska.
-Hvor lang tid tar det? -Jeg kommer nå.
Stopp! Katrine?
Er du ok? Katrine? Kom.
-Katrine! -Din psykopat!
Han heter Bobo. Kjenner dere ham?
Klovnen vi har hyret til min sønns bursdag.
-Der er hun jo. -Hei.
-Bra å se deg. -I like måte.
Hei. Det er bra du er tilbake.
De er fra meg. Du vet hvor du finner meg.
Vi ses i morgen.
-Alt vel? -Ja.
-Den gangen jeg selv startet... -Bisgaard?
Denne... Kan du ikke ta den tilbake?
-Takk for lånet. -Ja, takk.
Ja. Bra arbeid.
-Hvordan står det til? -Fint.
-Jeg har noen blåflekker, ellers bra. -Hva med hodet, da?
Da han var seriemorder, var det nok ikke grunnlag for et varig forhold.
-Jeg burde ha skjønt det. -Jeg trodde du var sjalu.
Det var jeg òg. I den grad.
-Skal du ut? -Ja, på date. Jeg tar sjansen.
-Et godt råd: Ligg unna de gifte. -Hun er skilt.
-Er du sikker? -Skilt fra meg, så ja, jeg er sikker.